År 2001 planerade Mohammed Atta 11 september-attackerna i Hamburg.
Misstag och rivalitet mellan olika underrättelsetjänster-
-gjorde att hans grupp ostört kunde planera attackerna.
Tyska och internationella underrättelse- tjänster opererar nu i staden-
-för att man aldrig ska upprepa de misstag som begicks 2001.
Jag hämtade honom på flygplatsen i eftermiddags.
Jag vet.
Du vet vad jag behöver.
Lita på mig, Jamal.
Du gör det rätta.
Är ni rädda, mina vänner? För oss? Eller för islam?
Hela den muslimska världen lider. I Palestina, Afghanistan och Bagdad.
Men anser jag att terrorism är en försvarlig konsekvens av lidandet?
Nej. Att bruka våld mot oskyldiga är inte Allahs väg.
Mina välgörenhetsinrättningar bekämpar fattigdom-
-och arbetar för religiös tolerans och förståelse.
Vårt arbete är beroende av er givmildhet. Tack.
Ja, Maxi?
Vad har du, Maxi?
Vid elva tog polisen emot en rapport om en misstänkt figur vid centralen.
De fick ett mobilfoto. Kvaliteten duger för att identifiera honom.
Karpov, Issa. Tjetjen, 26 år. Klassad som förrymd militant jihadist.
Kan vara våldsam. Iaktta försiktighet.
Han kom tillbaka till centralen fem gånger under dan.
-Vet vi nåt om den där typen? -Vi jobbar på det.
-Är det nån lapp...? -Kanske sedlar.
-Vilka känner till honom? -Polisen har inte fattat.
-Och där uppe? -Om inte, är det bara en tidsfråga.
Karl, Rashid. Börja med moskéerna och härbärgena. Ha inte sönder nåt.
Niki, du försöker med centralen. Ta reda på vem den där taniga jäveln är.
Issa Karpov...
Muslimsk förnamn, ryskt efternamn. Vad säger det?
-Att grabben är vilsen. -Och saknar fadersnamn.
-Är han ingens son? -Issa... Det är ju en form av Jesus.
Då kanske han är Guds son och tänker frälsa oss. Frälsa mig.
Nåt nytt, Anwar?
Mitt liv ser likadant ut som i går, Günther.
Svart kaffe.
-Svart kaffe... En euro. Salaam. -Tack.
Den taniga jäveln kallas "Amiralen". Han hänger på Silbersack Bar.
-Det stället känner du till, va? -Bättre än jag borde.
Jag kollar på kvittona från Abdullahs resa till Dubai.
Varför stannar man fyra timmar på Cypern-
-på vägen från Dubai till Frankfurt när det finns direktförbindelser?
-Jag vet inte. Flygpoäng? -Ja, med min tur är det säkert så.
-Seven Friends...? -Har du inte fler vänner än så?
-Det är ett rederi på Cypern. -Jag kollar upp det.
Amiralen?
Herr Dinkelmann, roteln för försvunna personer.
Han var en konstig prick. Nervig.
Han bad mig leta upp nån.
En bankdirektör.
Hade den här bankdirektören något namn?
Vill du inte ha dem?
Brue.
Mr Tommy Brue.
Mohr har fått korn på nåt. Hans killar är ute på spaning.
Günther? De har hittat Karpov.
Bra. Låt honom gå vidare.
-Karpov är vår. -Har ni alltså hittat honom?
Ert tillstånd att verka i Hamburg hänger på ert samarbete med oss.
Jag samarbetar, Dieter.
Grabben ska snacka med den han blivit tillsagd att snacka med-
-och be och sova där han blivit tillsagd att be och sova.
Jag vill inte att nån närmar sig honom innan vi gör det.
Och om "grabben" spränger en bomb? Då är det ditt ansvar, Günther.
Tur att det inte är ditt, för du skulle klanta till det.
Jag vill ha det skriftligt. När bomben smäller ska du se blodet på gatorna.
Har du nånsin sett blod på gatorna?
Din clown.
Melik... Vi har besök.
Det här är Issa från Tjetjenien.
Han hjälpte mig med väskorna. Han är en gåva från Gud.
-Ser jag ut så där? -Bröllop...
Äktenskapet är ett straff för kvinnan.
-Och för mannen, då? -Mannen är straffet.
Lägenheten tillhör en Leyla Oktay, turkisk medborgare bosatt i Tyskland.
Änka. En son vid namn Melik.
De har ansökt om medborgarskap.
-Michael...? -Du har retat upp Dieter Mohr.
Det rör sig nog om terroristen du låter gå fri.
Vi vill avvakta och se. Vi har tillräckligt för att fortsätta med det.
Underskatta inte Mohr. Han har många vänner i Berlin.
Varför inte bara ge honom tjetjenen, så kan du koncentrera dig på Abdullah?
Han verkar flytta pengar till ett rederi.
-Är du säker? -Inte än, men nästan.
-Jag behöver mer tid. -Jag gör vad jag kan. Men akta dig.
-Amerikanerna är visst intresserade. -Tack för varningen.
"Amerikanerna"...
Günther Bachmann?
Martha Sullivan från USA:s ambassad i Berlin.
-Jag känner till er ryktesvägen. -Det lät inte så lovande...
Män med gott rykte har jag sällan användning av.
Kvinnor, då? Det här är min kollega Irna Frey.
Hon seglar och spionerar.
Själv seglar jag inte.
Varför har ni tagit er ända till Hamburg?
Jag är bara observatör.
Det slutar sällan väl när jag blir observerad av amerikaner.
Av allt att döma är det inte vi som bör oroa er.
God morgon, allihop. Herr Mohr har sammanställt en rapport.
Våra spaningar har bekräftat att Issa Karpov-
-är medlem i en salafistisk grupp av tjetjenska jihadister.
Karpov greps efter att gruppens ledare tillfångatagits tidigare i år.
Varifrån kommer de här uppgifterna?
Vi har utomordentliga resurser i ryska säkerhetssystemet.
Efter 24 timmars förhör bekände Karpov att han deltagit i attacker-
-på gasledningar, transporter, infrastruktur och polisstationer.
Efter 24 timmars ryskt "förhör" erkänner man vad som helst.
-Ifrågasätter ni rapporten? -Nej. Ja. Kanske.
Vi har inte fått privilegiet att ta del av den.
Rapportens slutsats är att terroristen Karpov söker upprätta kontakt-
-med islamistiska celler som opererar i staden.
-De gömmer sig bland oss. -Jaså?
Karpov är efterlyst. Om ni vet var han är måste ni agera enligt lagen.
Och gripa honom?
Karpov försöker mycket riktigt upprätta kontakt i Hamburg. Med en bankdirektör.
-Det har inte vi informerats om. -Det borde ni inte behöva.
Vi är spioner. Issa Karpov kan bli en tillgång. Jag behöver mer tid.
Vår enhet bedriver underrättelseverksamhet-
-inifrån Tysklands muslimska samfund. Det är därför vi är här.
Nej, ni är här för att du klantade dig i Beirut. Och din vän Michael Axelrod...
-Vet vi vad Karpov vill bankdirektören? -Nej. Så vi får inte agera för snabbt.
Jag tycker att ni borde låta honom göra ett försök, Otto.
Ni har 72 timmar på er.
Därefter sköter vi saken själva, med eller utan er hjälp. Uppfattat?
-Vart ska vi gå? -Till stället vid gathörnet.
-Jag kommer ikapp er. -Okej, vi ses där.
Melik...? Har vi avtalat tid?
Mamma?
-Annabel Richter. -Hejsan, Leyla.
Välkommen hem till oss, frau Annabel. Trevligt att träffa er igen.
Det är en fin pojke.
Om han har gjort något galet så är det för att...
Hej, Issa. Jag heter Annabel Richter.
Jag är advokat och arbetar för organisationen Sanctuary North.
Varsågod.
Söker du asyl i Tyskland?
Jag sätter på kaffe.
Det måste finnas en orsak.
Du kan inte resa hem för att du fruktar för ditt liv, eller har blivit torterad.
Ja.
-Ja...? -Jag har blivit torterad.
Förlåt mig... Jag vill tro dig, men det är många som hävdar det.
-Vem gjorde det? -Russkije.
Jag kan inte hjälpa dig om du inte är ärlig. Tyskarna hittar dig snart.
-Klokast vore att själv gå till dem. -Jag åker aldrig tillbaka till Ryssland.
Snälla ni... Kontakta den här mannen.
Han hjälper mig.
Mr Thomas Brue.
Överste Grigorij Borisovitj Karpov. Stationerad i Tjetjenien 1986.
Inblandad i organiserad brottslighet.
Droger mot vapen, trafficking... Han höll på med det mesta.
Karpov dog för två år sen.
Han hade en son. Ivan, född 1986 i Tjetjenien.
Modern okänd.
Bra.
Fräulein Richter? Följ med mig.
Varsågod.
Vad exakt är Sanctuary North?
Jag är advokat. Våra klienter har lämnat sina födelseländer-
-och är i princip statslösa, ofta traumatiserade.
Vad vill ni ha, miss Richter? En donation?
Ursäkta mig. Det var oförskämt.
Jag är här å en klients vägnar. Han heter Issa Karpov.
-Är namnet bekant? -Karpov...? Nej.
Han har ett brev, skrivet av er far till hans.
Där omnämns en mr Lipizzaner.
Som hästrasen som föds svart men blir vit.
En process som er bank säkert är förtrogen med.
Brevet innehåller ett nummer.
-Stämmer det? -Med vad?
Är det ett kontonummer i er bank?
Min bank offentliggör tyvärr inte sina affärsmetoder.
Det passar säkert era kunder.
Men om det verkligen rör sig om ett konto i min bank-
-öppnades det för mycket länge sen.
Jag måste se efter i arkiven. När jag har gjort det, ringer jag er.
När då? Min klient befinner sig i en mycket besvärlig situation.
Han litar på er.
Och av brevet att döma litade hans far på er.
Rejäl låda...
Grigorij Borisovitj Karpov.
-Ursäkta... -Ingen fara. Men själv har jag slutat.
Jaså? Lycka till.
Ja?
The Atlantic? Jag kommer.
God afton.
-Något att dricka? Ett glas vin? -Vatten, tack.
Brukar ni komma till The Atlantic? Ni rör er kanske inte i såna kretsar.
Er klients situation påkallade ju en viss brådska.
Jag kan bekräfta att numret ni gav mig-
-avser ett konto på Brue Frères Bank.
I så fall vill han göra ett uttag.
Säg åt honom att ta med en stor väska.
Han måste självklart styrka sin identitet.
Min klient kom till Tyskland under svåra omständigheter.
-Han har brevet. -Då måste jag se det.
Dessutom måste han tillhandahålla ett visst instrument.
Mer kan jag inte säga.
Men om er klient talar sanning vet han vad jag menar.
-Och om han har detta "instrument"...? -Då bör ärendet kunna genomföras.
Hon kommer ut.
-Attraktiv. -Inte min typ.
-Vad är din typ, Günther? -Du, Irna.
Johannes-Brahms-Platz.
Hej, Tommy.
-Och ni är...? -Jag heter Bachmann.
Chef för en antiterrorenhet.
Få känner till den, ännu färre gillar den.
Följ med.
Hamburg är en av världens stora hamnstäder.
I århundraden har den tagit emot varenda utlänning som gått i land.
Men sen elfte september ser vi i varje mörkhyad man någon som vill döda oss.
Tyvärr vill vissa faktiskt göra det. Frågan är om Issa Karpov är en av dem.
Advokaten...
-Advokaten? -Annabel Richter.
Som du träffade på hotellet och skulle vilja sätta på. Har jag inte rätt?
Vi är för gamla för henne, Tommy. Henne får du aldrig.
Inte ens med alla svarta pengar i dina bankvalv.
Så vitt jag vet representerar miss Richter en klient-
-med ett legitimt anspråk på pengar i min bank.
-Din bank gör affärer med ryssarna. -Den gjorde det på min fars tid.
-Maffian? -Mest militären.
Vad skulle hindra mig från att bara gå härifrån?
Vad detta nu ska föreställa?
En revision av dina räkenskaper, kanske.
För din far var inte bara bankdirektör. Han tvättade pengar.
-Ni hotar mig. -Jag känner med dig.
Det är ju du som har fått städa upp efter honom.
Vi har ett jobb att göra. Du ska hjälpa mig.
-Vad vill ni att jag ska göra? -Rädda Annabel Richter.
Från vad?
Från alltihop.
-Jag hade inte väntat dig. -Inte? Vem hade du väntat dig?
-Dålig dag? -Händelserik.
Hoppas whiskyn smakar, Tommy.
Försök att inte snubbla på väg till sängen.
Du har besök, Issa.
-God morgon. -Tack för att ni kom.
Det här är mr Brue, Issa.
God morgon.
Du kanske kan visa honom brevet?
"Min käre Karpov."
"Jag skickar detta brev som en försäkran från en vän till en annan."
"I händelse av din död"-
-"skulle jag gärna presentera din son Ivan Grigorevitj Karpov"-
-"för vår vän mr Lipizzaner."
"Han behöver bara visa det här brevet samt instrumentet, så agerar jag."
"I händelse av min egen död infriar min son Thomas löftet till dig."
-Är det här er faders namnteckning? -Det stämmer.
Ska jag kalla dig Issa eller Ivan?
Issa är mitt muslimska namn och det jag föredrar.
-Men inte det du fick av din far. -Min mor var tjetjenska.
Med er hjälp vill jag leva ett ärbart liv i Hamburg.
Fint. Men det råder ju vissa tveksamheter kring faktaförhållandena.
Jag påminner om instrumentet.
Får jag fråga hur du fick tag på den här?
Jag fick den av min fars advokat.
Jag ombeds alltså att infria en faders löfte till en annans.
-Ja, Karpov var min far. -Men ni stod inte varann nära.
Min far var en mördare med tjetjenskt blod på sina händer.
Men hans pengar kan du ta?
Jag har förstått att du kom hit via Turkiet på...okonventionella vägar.
Får jag fråga vad du gjorde där?
Jag satt i fängelse.
Och dessförinnan?
Då satt jag i fängelse i Ryssland.
-Varför? -Du måste inte svara. Det är oviktigt.
-För vad? Er klient... -Han är er klient också, mr Brue.
Er klient gör anspråk på sin fars konto.
Men han saknar pass och kan inte styrka sin identitet.
Han har ju nyckeln och brevet.
Vi hörde inte allt, Tommy.
Hur stor summa rör det sig om?
Det får jag inte säga. Inte exakt.
En ungefärlig siffra?
Tio tusen? Hundra tusen? Fem hundra tusen?
Det rör sig om mer än tio miljoner euro. Minst.
Kaffe. Svart.
-Jag var osäker på om du skulle komma. -En sak vill jag göra klart.
Jag är inte skyldig er nånting.
Vad hände i Beirut?
Det vet du. Mina nätverk blev röjda.
Är Hamburg ett straff?
Det beror på vad man tycker om Hamburg.
Om du inte vill att folk ska tro det, så att du kan göra ditt riktiga jobb.
-Och vad är det? -Dr Faisal Abdullah.
Vi vet lika mycket om honom som du, Günther.
Vad vet ni då, Martha?
Att ni har spanat på honom i flera månader och behöver ett resultat.
Och att lite av hans välgörenhetspengar alltid försvinner.
Dr Faisal Abdullah är rena drömmen. Tolerant, upplyst, västtillvänd.
Men alla goda män har väl ett ont stråk i sig?
Och i Abdullahs fall kan det lilla stråket vara livsfarligt.
Om ni vet allt det, varför sitter han inte i en cell i Guantánamo?
För att vi bara tror, vi vet inte. Vi vet inte vart pengarna går.
-Dessutom är han skyddad av tysk lag. -Det har aldrig stoppat er förr.
-Vi gör inte sånt längre. -Ni ber oss i stället.
Jag är mer nyfiken på varför ni inte redan har gjort det.
Samarbeta med oss, Günther.
Jag litar inte på er.
-Gamla vanor sitter i... -Det är precis vad jag befarar.
Jag talade om dina.
Ha en bra dag.
Jag fick ditt sms.
Jag kan inte göra det här längre.
Nån kommer att upptäcka det.
Jag är rädd.
De håller mig under uppsikt.
Det är slut.
Jag är inte er spion, jag är student. Ni kan inte tvinga mig.
Jag har aldrig tvingat dig, Jamal.
Det kommer jag aldrig att göra. Det vet du.
Minns du vad vi talade om första gången vi träffades?
Minns du det?
Familjen, framtiden...?
De flesta av oss får inte välja, men det fick du.
Du fattade rätt beslut.
Det är inte lätt.
Men det finns ingen återvändo. Inte för någon av oss.
Ingenting kan göras ogjort.
Se på mig. Kom här...
Du är mina öron och ögon, Jamal. Jag behöver dig.
Du är viktig för mig.
Okej?
-Hallå? -Tommy...
Ge Issa Karpov vad han vill ha.
Miss Richter...
Kan vi talas vid? Vi kanske kan ta en kopp te.
Vad vill ni?
Jag har omprövat er klients situation, och min bank accepterar hans anspråk.
Varför har ni ändrat er?
Det var kanske ni som övertygade mig.
Jag trodde att ni skulle bli glad.
Okej... Jag hör av mig.
Annabel...
Vi bör vara försiktiga. Allihop.
Det här är religiösa påbud.
Det är Zakat, en av islams fem pelare.
För våra anhängare, har välgörenhet...
Bankdirektören har ringt. Han gjorde det.
Issa! Vakna!
-Vart för ni honom? -Det är bäst om ni inget vet.
Vi måste härifrån. Det är inte säkert här, varken för dig eller dem.
Här finns det kläder, sax och rakapparat.
De vet hur du ser ut, Issa. Gör det nu.
Må Allah välsigna detta hem.
De ger sig av.
Vart ska vi?
Min brors lägenhet renoveras. De avbryter arbetet under en vecka.
Var är nästa station?
Vi går av på nästa hållplats och tar en taxi.
Helvete...
Hallå?
Upp mot väggen!
Vi är snart framme.
-Jag vill tala med mr Brue. -Jag träffade honom tidigare.
-Banken accepterar ditt anspråk. -Jag vill inte ha pengarna.
-Min fars pengar är onda pengar. -Utan dem har du ju ingenting.
Jag har Gud.
Jag tog med lite mat.
Där finns en sovsäck och lite mer kläder.
Jag kommer tillbaka i morgon bitti.
Det är inget fängelse.
Hittade du inget bättre?
Jag trivs bäst i grottor. Ni kan ta rummen med utsikt.
Låter du Mohr gå utan koppel?
Han behöver ingen anledning för att vilja reta upp dig.
Ni har tappat Karpov.
Advokaten måste få fritt spelrum.
-Jag har inte sånt inflytande. -Du har allt inflytande du vill ha.
Om du vill ha hjälp, så säg det. Vart är du på väg?
Förra månaden lämnade ett fraktskepp Cypern.
Det var på väg till Djibouti med tusen ton donerat spannmål.
Det stannade för att tanka på Jemens sydkust.
När det kom fram fanns det 900 ton kvar.
Samtidigt dök 100 ton spannmål mystiskt upp på marknaden i Jemen.
Pengarna från försäljningen användes till raketgevär åt militanta islamister.
Jag tror att rederiet är en täckmantel för al-Quaida-
-och att det är dit Abdullahs försvunna välgörenhetspengar går.
Tror du eller vet du?
-Kom igen, Günther. -Abdullah är ingen skurk.
Han är bara vårt bete.
En som finansierar mord på amerikaner, är det en vän?
Han kanske inte viftar med demokratins flagga lika entusiastiskt som ni önskar.
Men han ser sitt folk utsättas för oerhörda kränkningar.
Så en liten del av honom vill kanske ge igen.
Och just den lilla delen gör honom värdefull.
Mina medarbetare skulle inte hålla med.
Skulle de vilja eliminera honom? Vad finns då kvar?
Ett stort, gapande jävla hål. Och vem kan fylla det? Det vet ni inte.
Då skulle vi börja famla i mörkret igen.
Vill du äga Abdullah? En man med ditt rykte och dina resurser...
Hur ska det gå till?
Karpov har tillgång till pengar. Det kan intressera Abdullah.
-Och advokaten? -Han litar på henne.
-Det är okej... -Är det okej?
Dans.
Försöker du imponera på mig?
Jag sätter på Mohr kopplet igen, men du är skyldig mig en tjänst.
Hej, Annabel! Hur är det med Ursula?
Släpp mig!
-Gick det bra? -Ja.
Rashid?
-Ni kan inte göra så. Jag är advokat! -Sitt!
"Advokat." Du är socialarbetare för terrorister.
Cigarett?
Visst ja, du har slutat.
Var det allt?
Tänker du inte kämpa emot mer än så?
Pacifist...
Vi känner till dig.
Vänsteradvokat, förmögen familj, pappa är domare.
Allt du gör är en protest mot honom.
Var det allt du hade att komma med?
-Får jag gå nu? -Vart då?
Vart då?
Tillbaka till dina självgoda vänner på Sanctuary North?
Men ingen tänker såga av deras huvuden.
Ingen tänker spränga deras barn i luften på en strand på Bali-
-eller på ett tåg till skolan i Madrid eller London?
Hur fan vågar du?
Säg åt mig att jag har brutit varenda regel.
Att jag har spottat på konstitutionen.
Tänker du komma dragandes med den skiten?
Ja?
Vet du var du är?
Nej, det gör du inte. Det här är den verkliga världen.
Vi bekämpar radikalt avskrap från en nation med namnet islam.
Du har gått över gränsen. Du står på deras sida.
Hallå...
-Jag struntar i vad ni gör med mig. -Det är inte dig vi talar om.
Issa måste vara utom sig av oro.
Var du nu har gömt honom.
Han undrar säkert om du nånsin kommer tillbaka.
Jag hoppas att han inte gör något dumt.
Sätt dig.
Kom.
Det finns de som vill låta gripa honom. Det vet du ju redan.
Vi befarar att de hittar honom innan vi gör det.
Det finns en skillnad mellan dem och oss.
De vill göra honom illa.
Vi vill hjälpa honom.
Vi är ingen fiende, vi är en lösning.
Bra.
Vet du vad mina killar sa om när de tog dig på gatan?
Att du inte kämpade emot.
Inte på riktigt.
Du bråkade och skrek lite grann, men...
...du lät dem ta dig.
Det är nästan som om du ville att det skulle ske.
Du behövde nån som befriade dig från bördan.
För du är på alldeles för djupt vatten.
Du vet att du inte kan rädda honom på egen hand.
Du kan välja på oss eller ingen alls.
Klockan går.
Du vet att de kommer att hitta honom, och då flygs han till Ryssland.
Om inte amerikanerna vill ha honom, då vet ingen var han hamnar.
Han vill inte ha pengarna. Han vill inte ha dem.
Till hälften radikal, till hälften förmögen.
Till hälften ryss, till hälften tjetjen.
Älskar sin mor, avskyr sin far.
Vi vet båda två att Issa Karpov inte har en aning om vad han vill.
Och det finns en sak till vi båda vet.
Att han är oskyldig.
Vad vill du?
Jag vill hjälpa honom.
Issa?
-Förlåt mig, Issa. -Jag drömde en sak.
Att de tog dig och torterade dig.
Vad hände?
-Sa jag var du var? -Nej.
Du var starkare än jag. Du sa ingenting.
Sätt på dig nåt varmt, jag vill visa en sak ute.
Bra.
Se på honom.
Han är i säkerhet.
Du kan sova här, det är bäst att du håller dig hemifrån.
Herr Mohr och hans pojkar letar efter dig.
Försöker du supa mig full?
-Hur går det med Karpov? -Det tar sig.
Och advokaten?
Jag kan inte ge dig mer tid.
Vi gjorde ett misstag i Beirut.
En av våra agenter röjde dina nätverk. Det var vi som klantade oss.
Jag tänkte att du behövde veta att det var vårt fel.
Jag förstår om du inte litar på oss.
Dina agenter och kontakter blev avslöjade.
Man dödade män som litade på dig.
Sånt bär man alltid med sig.
Och alla upprivna sår man lämnar efter sig.
Alla människoliv...
...och alla tomma rum.
Vad har de tjänat för syfte?
Har du ställt dig själv den frågan?
Varför vi sysslar med det här?
Ibland. Men jag kommer alltid fram till samma sak.
För att göra världen tryggare.
Det räcker väl?
Flytta damen.
Bara för att du är ryss är du inte bättre schackspelare än jag.
Jag är tjetjen.
Okej, du är bra på schack.
Berätta nåt mer om dig själv.
-Din mamma är tjetjenska? -Hon är död.
Det var tråkigt att höra.
Min far våldtog henne.
Hon dog när jag föddes.
Hon var femton år.
Det här tillhörde min mor.
Vad fint det är.
Du måste gå nu.
Du kan pressa honom lite mer.
Försök väcka känslor.
Om det sker naturligt, så tappa humöret.
-Han vill ju inte ha pengarna. -Jag vet.
Men han vill ha dig.
Var försiktig, Günther. Vi kanske pressar för hårt.
Bli inte blödig nu. Det finns inte utrymme för det den här gången.
Har det nånsin funnits det?
God morgon.
70 människor dog på en marknad i Bagdad i går.
Insha'Allah...
"Guds vilja"?
-Eller nån som mördar i Guds namn! -Hon är bra.
Leyla och Melik är gripna. De riskerar att utvisas.
Bara för att de gav dig husrum!
Förklara Guds vilja för mig, Issa!
Förklara hur mördaren i Bagdad skiljer sig från din egen far!
-Jag kom hit för att starta ett nytt liv. -Nej, du letade efter Tommy Brue.
-Du vill åt din fars pengar. -Det vill jag inte alls, har jag sagt!
Förlåt.
Kanske...
...det finns ett sätt att lämna ditt förflutna bakom dig.
"Ta din fars pengar och låt dem gå till nånting bra."
Din get är fastbunden.
Det är en vanlig penna. Den ser ut som en penna...och lyssnar som en penna.
Plockar man isär den är det fortfarande en penna. Förstår du?
-Du företräder en rik muslimsk klient... -Vi har redan gått igenom det här!
...som har ärvt en betydande summa med tveksamt ursprung.
Han vill distribuera pengarna på ett fromt vis.
-Jag gör inte det här för din skull. -Bara det blir gjort.
God dag.
Håll upp armarna.
Tack.
Hej!
Hejsan, mr Brue. Välkommen. Jag heter Jamal. Min far väntar er.
Kan ni ta av er skorna? Jag tar era kläder.
-Mr Brue... -Mycket angenämt.
-Ni har träffat min son Jamal. -Och en annan vid dörren, tror jag.
Varsågod.
Som jag förklarade befinner sig min klient i en prekär situation.
Det här är vad han erbjuder.
Som ni ser vill han att en del av summan skickas till Tjetjenien.
Sjukhus, skolor...
Är det ett skämt? Har ni lagt till en nolla för att testa mig?
Summan stämmer.
Allahu Akbar...
Varifrån kommer pengarna?
De har tillfallit honom i form av ett arv.
Min klient betraktar dem som orena-
-och ber er att spendera dem på ett sätt som är förenligt med islam.
Ni tycks vara en ärbar man.
-Men varför skulle jag lita på er? -Vi måste lita på varandra.
Min klients önskemål är att betydande summor överförs till er.
Ni är känd som en religiös och tillförlitlig man-
-som kommer att använda pengarna på det sätt han har i åtanke.
-Varför är det så bråttom? -Min klients uppehållsrätt är oviss.
Jag rekommenderar att ni tar emot gåvan nu.
Han kanske inte kan erbjuda den länge till.
Du måste köra mig till stan i morgon.
Tack, Jamal.
Mr Brue.
-Här. -Tack.
Dr Abdullah, det här är er välgörare Issa Karpov-
-och hans advokat, miss Richter.
-Salaam alaikum. -Alaikum salaam.
-Jag vill tala med Issa i enrum. -Givetvis.
Säg mig varför ni har beslutat er för att göra ett så generöst bidrag.
-Är ni hotad? -Nej.
-Se på mig. -Pengarna är orena.
De tillhörde en man som har gjort onda saker. Min far.
Jag vill befria mig från honom.
-Vems synder söker du avsäga dig? -Min fars.
Och dina egna synder?
Du tycks vilsen, utan Gud och utan kärlek.
Du måste välja Allahs väg. Först då blir du helt fri från bördan.
Jag har förvissat mig om att hans erbjudande är äkta.
Här är bankuppgifterna till ett antal välgörenhetsinrättningar.
Allt ser ut att vara i ordning.
Då inväntar jag ytterligare instruktioner.
-Michael... -Välkommen till Berlin.
-Har alla fått min rapport? -Ja.
Rikta in dig på Burgdorf från inrikes- departementet. Han fattar beslutet.
-Ordna pass åt Karpov och turkarna. -Sånt gör inte vi.
-Han har lovat advokaten. -Och jag vill att det ska betyda något.
Där uppe...
Varenda välgörenhetsinrättning på listan är grön.
Herr Bachmann...
Vi sitter här framför er.
Men juridiskt och officiellt finns vi inte.
Tyska underrättelsetjänsten är hindrade av lagen att utföra ett visst jobb.
Jag och min enhet håller låg profil. Vi arbetar på gatorna och drar i trådarna.
Våra källor söker inte upp oss, utan vi dem.
Vi blir deras vänner, bröder, fäder. Kärlekspartners om vi måste.
När de är våra, och först då, riktar vi dem mot större mål.
Med småfisk fångar man en barracuda. Med en barracuda, en haj.
-Jag fiskar inte. -Det är bara en metafor, Erhardt.
Vi tar tid på oss. Vi observerar och avvaktar.
Vi ser vad Allah ger oss.
Den här gången har han gett oss Issa Karpov och hans svarta miljoner.
Som ni har sett i vår rapport-
-har dr Abdullah utsett ett antal välgörenhetsinrättningar-
-till mottagare av dessa miljoner.
Samtliga inrättningar har fått grönt ljus av CIA.
Men jag tror att han tänker byta ut ett av namnen mot ett annat:
Seven Friends Navigation Company.
-Vad har ni för bevis? -Bevis är det vi försöker få fram.
Om denna Abdullah, denna barracuda om jag begrep metaforen-
-verkligen tar betet, hur ska ni då få honom att samarbeta?
Det finns negativa medel. Hot om åtal, fängelse.
Förödmjukelse, misskreditering av hans välgörenhet, utvisning av hans familj.
Själv föredrar jag positiva medel.
Amnesti, medborgarskap - vilket han har ansökt om ett flertal gånger.
Ska terrorfinansiärer erbjudas medborgarskap?
Ni är bekanta med planen.
På tre timmar måste vi göra Abdullah vår utan att någon upptäcker det.
-Och om han inte samarbetar? -Då får ni göra vad ni vill.
-Och Issa Karpov? -Han lämnas ifred.
-I mina ögon är det oacceptabelt. -Låt nån annan hyckla framför kameran.
Det var redan överenskommet. Han har vårt beskydd.
Vad är det amerikanska perspektivet, Martha?
Du kanske kan precisera vad du ser som det långsiktiga målet?
Vad är det vi försöker uppnå?
Att göra världen tryggare.
Det räcker väl?
-Mr Brue? -I morgon bitti? Tack för informationen.
-Hur känns det? -Bra.
Du kör honom till banken och sen försvinner du.
Du tvingar mig att förråda min far.
Du förråder honom inte, du räddar honom. Det är en kärlekshandling.
Han har fått asyl. Nåt bättre kunde jag inte åstadkomma.
Jag gav dig Issa. Issa ger dig Abdullah. Vad händer sen?
-Vad tänker ni göra med honom? -Med Abdullah?
Ingenting hemskt, det lovar jag.
Titta.
Vad betyder det?
Att du får stanna.
Jag har något åt dig.
Jag ringer när det är klart.
-God dag. -Mr Brue...
Här är kvittot på överföringen från mr Karpov-
-till ert nyöppnade konto i vår bank.
Och här är välgörenhetsinrättningarna och deras bankuppgifter.
Varje överföring är införd i systemet och redo att genomföras.
Kan ni vara så vänlig att kontrollera mottagarnamnen och summorna?
Sen godkänner ni var och en med er underskrift.
Jag vill byta ut ett namn.
-Seven Friends Navigation Company? -Ja.
Det är ett rederi, men de idkar välgörenhet.
Allt bistånd i världen är värdelöst om man inte får ut det till de behövande.
Er underskrift...
Tack. Ursäkta mig.
Förlåt, pappa.
Jag är fast i en bilkö. Det står helt still.
Ja.
-Min son blir tyvärr sen. -Låt oss ringa en taxi.
-Då går jag. -Lycka till.
Taxi till Brue Frères.
Angenämt.
Kör mot Blankenese.
Vänta!
Sluta! Vad gör ni?
Nej! Issa!
Lägg er inte i.
Nej! Issa!
Helvete!
Till minne av Philip Seymour Hoffman och Simon Channing Williams